Ne!
ROMANOVI
Obrada by: www.exyusubs.com
Šta je, dođavola?
Kaži vozaču da uspori, hoću poslednji put da vidim Trijumfalnu kapiju.
O, hvala.
Šta se desilo?
Znam da si razočaran, ali rekli su da ću živeti.
Ko brine o tebi? -Ah.
Gde je doktor koji brine o njoj? -Ovde je kao u Kalkuti. -Molim?
Ko brine o ovoj ženi? -Šta sam vam rekla?
Ja sam Greg Mofat. -Amerikanac ste? -Da.
Šta se desilo? -Sreća je što nije bilo hitno.
Nisi bio tamo. Gledala sam neke uznemirujuće vesti na televiziji,
pa sam ustala i onesvestila se. Bila sam potpuno sama.
Gde je bila Sonja? -Gde si bio ti?
Mogu li da razgovaram s vama? -Da. -U kakvom ste tačno odnosu vas dvoje?
Ona mi je tetka.
Možete li tačno da mi kažete šta se desilo? Treba li da budem zabrinut?
Stara je, iako sam siguran da će i dalje biti divna u svakom pogledu.
Oprostite ako sam vas uvredio.
Ima visok krvni pritisak. Treba joj mir.
Telo joj stari i zahteva više nege da bi zadržalo funkcionalnost.
Kao što smo rekli, čak i hipohonderi se razbolevaju.
Tako smo brinuli. -O, nisam znala da dolazite.
Drago mi je da ste dobro.
Daj mi to.
Aleksej! Dođi ovamo. Mama je kod kuće.
Dođi, dragi. Kako si lep, dušo moja.
Kako si umiljat.
Zdravo, dragi. -Želiš li čaj? Kad si poslednji put jela? -Ne.
Ostavi me u mojoj bedi.
Samo vi možete da budete bedni ovde.
Ne, ne idite. Idite. Idite na odmor.
U stvari, otkazali smo to putovanje.
G-đo, oprostite. Upravo sam dobila SMS g. Grega i došla sam što pre sam mogla.
Pa, sinoć sam te zvala jedno dvadeset puta.
Ali ko bi očekivao da će posao biti 24 časa dnevno? Opraštam ti to.
Oprostiću ti čak i tvoj dolazak juče u odeći koja je mirisala na spermu.
Jako to cenim, gospođo. -Ali bojim se da ne mogu da ti oprostim
što si Alekseja ostavila samog. Hoću da pregledaš svaku prostoriju gde je kakio
i da to pokupiš svojim rukama, zajedno sa svojim stvarima, jer si otpuštena.
Nepouzdana poljska devojčuro.
Je li to zaista bilo neophodno?
Ti nikad nisi imala sluge, draga moja.
Žao mi je što ovo nije uspelo. -Hvala. Stvarno će mi nedostajati ovaj stan.
Bilo je skoro vredno toga.
Dži Pi?
Zar ne bi trebao da pomažeš ljudima?
Zar ne bi trebalo da ste u Valenciji?
Morali smo da otkažemo putovanje. -Velika kneginja je opet bolesna.
To je dobro, zar ne? Zbog stana?
Ne, ne umire. Samo je bolesna, dovoljno da nam upropasti odmor.
Daj meni. -Ne. Mi ne govorimo.
Vlasnik vas je zvao.
Bojler je crkao.
Šta radiš? -Idem da se istuširam,
a onda ću da siđem da se rešim DŽi Pija. -Ne, nećeš.
Neću da čujem ni o kakvim glupim planovima. Toje nacionalni praznik.
Sve je rezervisano. -Nema tople vode.
Nosi se! Nosite se i ti i tvoja tetka i prokleti odmor!
Možemo li samo da se opustimo?
To je poslednje što će se desiti.
Šta? Da uživamo u našem odmoru?
Iscrpljena sam.
Ja ću sve da uradim.
Mrzim ovo. -Hajde dušo, ne budi takva.
Ovde smo u hotelu, kao što bi i tamo bili.
Radili bi istu stvar.
Prvo želim masažu.
Ubiću je. -Šta?
Znaš da ona nikad neće umreti.
Nikad nećemo dobiti taj stan.
O tome razmišljaš?
Nikad ti nije palo na pamet? -Jeste, ali ne u poslednjih 10 minuta.
Možda bi trebalo.
Možda bi trebao da razmišljaš da me imaš u krevetu s baldahinom.
Samo kažem da nema smisla da samo sedemo
i čekamo da je Bog uzme.
Nemoj da prestaješ.
Sofi... ona mi je jedina porodica.
Zato nikad nisam želela dete.
Čak ni kad sam se udala. Moraš da ih hraniš, pereš,
plaču u sred noći,
ne daju ti da ideš na odmor, da jedeš u restoranima...
Znaš, ako želiš da se tucaš moraš da ih drogiraš.
Moram da popravim bojler. -Nemoj da prestaješ. -Žao mi je. Ne mogu pomoći.
Moram da zovem servis. Ne želim da idem tamo sutra ujutro,
da šetam njenog psa i pravim joj doručak. -Neću da razmišljaš o tome.
Želim da svršiš.
Stvarno? -Da.
Ja ću to rešiti. Zvaću i servis. Sve ću uraditi da dobijem ono što želim.
A šta je to? -Da me duboko tucaš,
a onda hoću žestoko da svršim i zaspem,
jer ću sve rešiti.
Da? Ko je?
Šalju me iz agencije. Ja sam nova negovateljica.
Dobro jutro. Ja sam Hadžar Azim. Drago mi je što sam vas upoznala.
Ja sam iz Šankler agencije. Rekli su mi da odmah dođem.
Odlazi!
Izvinite gospođo, da li ste vi... gospođa Anastasija Lešarne?
Apsolutno ne. Ne! Pogrešili ste stan.
Budi tamo i da nisi pisnuo. Jasno?
Zvala sam agenciju i rekli su mi da uzmem ključ i uđem.
Uzmi svoje bombe i idi kući.
Gospođo Anastasija, ne želim nikakve probleme.
Ovde sam da zamenim Sonju i brinem o vama, da vam kuvam i čistim.
Ako me ne želite ovde samo treba da nazovete... -Ne, ne želim te ovde.
Možda si dobrodošla u Parizu, ali nisi dobrodošla u ovom stanu.
U redu. Ali morate zvati agenciju. I vaša porodica mora platiti za 7 dana.
Vraćam vam ključ. Samo ću malo da počistim i idem.
Dobro jutro, lepotice. Kako se osećaš jutros?
Ovo je užas. I lakrdija.
O čemu pričaš? -To je bila greška.
Ne želim ovde jednu od njih. -Ne razumem.
Treba mi negovateljica, a ne terorista.
Poslali su imejl s njenim referncama. Obrazovana je, uči za med. sestru,
poznaje reanimaciju, prvu pomoć. -Ti znaš o tome?
Znači želiš da se ona druga vrati? -Kurva?
Da li bi tucao damu u sobi 14? Kaže da se smrzava.
Sad je u kuhinji. Strašno se bojim. Molim te ostani sa mnom kraj telefona.
Šta želiš da uradim? Isprobala si ih sve iz te agencije.
Ona je najbolja negovateljica koju imaju, a ti si daleko najgori klijent.
Čekaj. -Vidim da nemaš vremena za razgovor.
Nadam se da dobro spavaš dok ona rastura moj stan,
a ja sam obični tartar. -Želite li jaje?
Čuješ li ovu pretnju?
Agencija je poslala muslimanku.
Oo-la-la. -Živa je.
Da vam sipam čaj, gospođo? -Ne.
Treba da jedete nešto.
Probaj ovo.
Hajde, uzmi malo.
Želite da vas hranim?
Ne, dragi moj, ne, ne.
Sviđa ti se?
Veoma je lepa.
Da ti kažem nešto. Nikad, nikad nećete imati to.
Pobedili smo vas kod Tura 732. godine.
1204. sravnili smo Konstantinopolj, ne Istanbul, sa zemljom.
Pobedili smo vas u Džafi, Damasku i Bejrutu.
Uzeli smo Jerusalim i dali ga Jevrejima.
A 1693. zauvek smo vas potisnuli od Beča.
Da bi proslavili našu pobedu
uzeli smo simbol s vaše zastave i napravili ovo.
I svaki dan se smejemo kad vas jedemo za doručak.
Dobro znate istoriju.
Imala sam dobre učitelje. Naučili su me da prepoznam neprijatelje civilizacije.
Još si ovde?
Idi kući, idi!
Hoćete li da ga ja odvedem u šetnju?
Ne treba da idete sami, izgledate umorno posle poslednjeg napada.
Znao je tačno gde da ide i šta da radi. -Jesi me se poželeo, mali moj genije?
Znam da ste rekli da ne želite večeru, ali upravo su ih izvadili.
Dobro onda. Videćemo se sutra.
Dođi, dođi, veliki moj dečko. Još nije vreme za jelo. Kako je bilo u šetnji?
Jesi li se zabavio?
Videla sam to.
Deni, nećeš ponuditi nikom više?
Uzeću jednu. -Najčudnije je što hotel nije jeftin,
ali gosti su sve niže i niže klase. -Tako je to, niža klasa i ultra bogati.
Srednja klasa je nestala. Pogledajte ovaj sto.
Kako ste se vas dvoje upoznali?
Ona mi je bila student. -I od tada nije prestao da je podučava.
Ispričaj im o čoveku koji je go došao na recepciju.
Protestovao je. Klima uređaj mu je bio pokvaren. -Pravio se važan.
Srednja klasa je uvek bila sklona preterivanju. -Engleski. -U redu je.
Ako imaš posao i ne živiš od države, nisi niža klasa. Pa, šta si onda?
Znate, svi mi vredno radimo, ali nismo napredovali u odnosu na naše roditelje.
Oni su živeli bolje od nas. Zašto misliš da je tako?
Zašto misliš da ne možeš da imaš bolju spavaću sobu?
Ne vređaj ga.
Odrastao sam u većem stanu od ovog.
Ne znam zašto sam očekivao da će se bilo šta poboljšati.
Greg, kako si upoznao Sofi? -Bila je gost u hotelu.
Niža i niža klasa.
Došao si u grad i video nešto što ti se svidelo. Hoće li neko?
Došao sam zbog moje tetke.
Umirala je i još umire. Četiri godine.
Iz SAD ste? -Las Vegas. -Neverovatno. -A sad radite zajedno u hotelu?
Aha. -Ona radi na recepciji, a ja radim sve drugo.
Puštaš ga da se mota oko hotelskih gostiju? To izgleda opasno.
O, da, imam ključ od svake sobe.
Prestani. -Previše ste bučni.
Utišaćemo se. -Dobro.
Koliko imaš godina? -Matije zna da broji na engleskom.
1, 2, 3, 4, 5.
O, sviđaš joj se.
Da.
Laku noć, svima. -Laku noć. -Laku noć. -Laku noć.
O. Zar nisu divni? -Apsolutno.
Drži. Ne želim da me više budiš. -Naravno.
Veliki knez Aleksej držao je kurvu ovde.
Glumicu. Obožavao je glumice. Morale su da budu stare 20 godina.
Ali Roman, jedan od mnogih nezakonitih sinova
cara Pavla I, prvobitno je uzeo ovaj stan.
Sviđao mu se jer je rekao da može da čuje giljotinu.
Ovo je soba za igru.
Dovodili smo ovde žene kao što si ti. Za zabavu.
Trbušni ples.
Moj nećak ponekad spava tamo kad se posvađa sa svojom devojkom.
Ovo je soba mog sina.
Gde je on? -Umro je. Hvala ti što si me podsetila na to.
Oprostite, nisam znala.
Pa, znam da je za vas teško da razumete, jer imate mnogo dece,
ali mi smo povezani jedno s drugim. Imamo lozu.
To nije kao kad se dva psa sretnu na ulici. -Gospođo Anastasija...
Anuška. -Rođena sam ovde. U Parizu.
Naravno da jesi. Samo kažem da nisi Francuskinja.
Pogledaj se, čak i ne pokušavaš da budeš to.
Jabuke, kruške, višnje i banane.
Gospođo Lešarne.
Dobro izgledaš Anuška. Kako si?
Šarl. Kakav ti je pritisak? -Mora više da hoda.
Ali nervira me kako se menja okruženje.
Mislila sam da smo završili. Da je sve konačno dovedeno u red.
Da. Ljudi su ginuli da sve bude u redu.
Ali morali smo da otvorimo naša srca za gladnu decu, zar ne?
Francuska nije vime s toliko mleka da može da brine o celom svetu.
Pa, nećemo još dugo biti ovde? -Selite se? -Ne.
Na Zemlji.
On mrzi da šeta. -Adio. -Doviđenja. -Vidimo se.
Idi kući i raspakuj namirnice. Ja idem da ga još malo prošetam.
U redu.
Nećeš me pitati da li još nešto želim?
Da li želite još nešto?
Ne razgovaraj sa mnom takvim tonom.
Kad smo same možete da mi kažete šta god želite.
Ali pred vašim prijateljima nemojte tako da pričate o meni.
Vi mladi mislite da se sve odnosi samo na vas.
Alo? Alo.
Gospodine?
Oprostite?!
Dobro jutro. Ti mora da si nova negovateljica.
Ja sam Hadžar. -Zdravo Hagar, ja sam Greg.
Hadžar. -Hadžar, izvini.
Poslala me je kući da spremim ručak, a ona je produžila sa psom.
U redu. Znam da je moja tetka vrlo...
ne znam tu reč na francuskom. -Govorim engleski. -Dobro.
Vrlo je tvrdoglava.
Nisam primetila.
Želite li da je dovedem? -Ne, više je ne ostavljaj samu.
Posebno sledeće nedelje, jer nećemo biti u gradu,
ali imaš broj mog mobilnog telefona, zar ne?
Vi ste Amerikanac. -Da. A odakle si ti?
Ja sam Francuskinja.
Da, da, naravno. Ja...
Mislio sam, odakle potičeš? -Iz Severne Afrike.
Nikad nisam bio tamo. -Ni ja.
A odakle vi potičete?
Ja sam mešavina, ali moj otac je bio njen brat,
pa sam bar pola onog što ona kaže da je. -Znači, Francuz ste.
Pola Rus, pola Nemac, pola Francuz. -Vi imate tri polovine.
U stvari više. Škotsku, irsku, pravi Amerikanac.
Mormon. Znaš li šta su mormoni? Crkva poslednjeg dana?
Ostajete li na večeri? -Da.
Griša, probudi se.
Gde si bila?
Ne volim da budem sama s njom.
Pa, ona će biti kraj tebe, volela ti to ili ne.
Izvolite, gospođo. -Dovoljno je za danas.
Sledeći put kad budem imala goste volela bih sveće na stolu.
Pa, hvala mnogo, Hadžar, za pomoć mojoj tetki. -Ona mi ne pomaže.
Ti je plaćaš, znači da tebi pomaže. Prestani.
Vidimo se uskoro.
Ovo izgleda dobro. -Večera i zgodan muškarac. Živim za ovo.
Oboje imamo mnogo sreće.
Pričaj mi o tvojim sportskim timovima. Jesu bili uspešni?
Hoćeš li da izađemo večeras? -Kuda?
U klub s nekim prijateljima. Verovatno sa Džonijem.
On se pravi važan.
Da. Sreo sam devojke koje samo stoje kraj njega. Ludilo!
Moram rano da ustanem.
Propustila si večeru. -Nisam gladna. -Jesu li ti platili?
Ne, u petak će. -Kakva je pacijentkinja?
Šarmantna.
Da samo zna kako ima sreće.
Gde ti je brat?
Neće ponovo izlaziti večeras.
Možeš li mi pomoći s ovim, dušo? Ovog vikenda imam tri venčanja.
Ne, moram da učim.
Amire, dođi ovamo.
Moraš da pomogneš majci s njenim uslugama. -Ne mogu, izlazim.
Zar ne želiš da ih jednog dana praviš za moje venčanje?
Nemoj da zaboraviš pantalone. -Dobro, mama. Pomoći ću ti.
Ne, to je loša sreća.
Ovo je Aleksejevo omiljeno mesto.
Verujem da je napravljeno prema slici.
To je bilo prostije vreme kad su ljudi videli nesputanu lepotu prirode.
O, Bože moj. Aleksej!
Ne zna da pliva.
Aleksej! O, Bože moj! -Dođi ovamo. -Aleksej!
Dođi, mališa.
Ti si užasno malo derište.
Vidite? Bolje je da imate društvo.
Pomozite! Pomozite!
Hadžar.
Poslaćemo vas kući.
Uzimajte lekove prema uputstvu i odmarajte se.
Zar to nisu dobre vesti?
Šta mislite da možete da kažete njoj što ne možete meni?
Znate, imam advokate. -Molim vas, Anuška.
On ne želi da vas uznemirava. -Pritisak vam je viši nego ranije.
Tablete mogu da urade samo toliko. Rekao sam da morate izbegavati stres.
Naučite da se opustite. Možda treba da pročitate uputstva za lekove.
Je li Griša zvao dok sam spavala?
Nisam mogla da ih dobijem, ali to je veoma daleko.
Jesi li ostavila poruku?
Ne, nisam htela da ih uznemiravam... ali svakako ću da ostanem s vama.
Čula sam da se moliš tamo.
Očigledno znaš nešto što ja ne znam.
Bićete dobro. Samo ste se prepali.
Ugasi svetlo.
Donesi mi moje cigarete.
Prvo nešto jedite i to će vam biti nagrada.
Ali danas možete da dobijete samo jednu. Zato mudro izaberite. -Sedi.
Neka i Aleksej sedne.
Želim da ispušiš cigaretu za mene. -Ja ne pušim.
Fino.
Ispričaj mi priču.
Dobro.
Kad je moj otac dolazio u Francusku preko Tunisa... -Ne, ne...
ja ću tebi da ispričam priču.
Šta bi volela da čuješ?
Jaje je veličanstveno.
Odakle vam?
Moja porodica je ruska carska porodica. Romanovi.
Rusija je tada bila istinski deo Evrope.
U vreme kad je Pruskinja ušla u brak, Katarina Velika,
svi maniri s kontinenta postali su carski. Čak su i govorili francuski.
Katarina Velika je vaš predak?
Draguljar koji ga je napravio za carsku porodicu
imao je francusko ime, Faberže, ali bio je Rus.
Napravio ih je manje od 50.
Jaje je dva puta dolazilo ovamo.
Jednom s mojim čukundedom, koji je ovaj stan kupio za svoju ljubavnicu
i doneo jaje da spreči svoju ženu da ga vrati u Sankt Peterburg.
Drugi put je stiglo ovamo s mojim roditeljima, skriveno u perju jastuka,
odmah nakon što su masakrirali porodicu.
To je bio njihov bankovni račun.
Ne mogu verovati da ste mi dozvolili da ga dodirnem.
Život treba ceniti. Posebno lepotu.
Čak i nacisti su to znali. Živeli su ovde, u ovom stanu. -Stvarno?
Znali su da mrzimo komuniste. A delom smo i Nemci.
Oterali su mog oca. Ali moja majka, sestra i ja... Bila sam mala devojčica.
...bile smo im sluge, kuvale smo im, glancali im čizme...
prali im posteljinu. Stavili su moju sestru u krevet koji je tek spremila.
To je užasno. -Da. Bili su životinje.
Uzeli su sve.
To jaje je lažno.
Već?
Možeš li da namestiš krevet? Ne mogu da podnesem
da se noćas vratim u njega ako nije namešten.
I ja sam takva.
Iznenađena sam što ne zove. Griša mi je jedini rođak
i zaljubljen je u lešinarku. Videla sam je par puta u snu,
kako kruži iznad zgrade.
Verovatno nemaju signal. -Da, znam. Rekla si da su daleko. Da.
Roditelji su ti živi? -Da.
Otac ti ima samo jednu ženu? -Da.
Ti brineš i o njima? -Pomažem im.
Za sad živimo zajedno.
Mora da imaš mnogo braće i sestara. -Ne, samo jednog brata.
Amira. On je mlađi.
Sviđa mi se tvoja koža boje bele kafe. Nije previše tamna.
Grišina devojka voli sunce.
Nije zadovoljna dok joj lice ne izgleda kao englesko sedlo.
Ti si vrlo lepa devojka, znaš.
Hvala.
Zašto nisi udata? To mora da bude dogovoreno?
Još idem u školu. Srećna sam ovako.
Je li deo tvoje vere da budeš tako jednostavna?
Stavljam šminku.
S takvim izgledom nikad nećeš upoznati sultana.
Sultana? -Znaš na šta mislim. Dođi ovamo.
Evo je.
Nosila sam ovu haljunu za doček Nove godine, 1965.
I moj muž je od tada insistirao da je nosim svake godine.
Mora da ste bili vrlo zaljubljeni. -Volela sam ga,
ali on je voleo da ima kontrolu.
Ljudi su se onda oblačili za sve prilike, za operu, bioskop.
Ovu sam nosila na sahrani mog sina.
Šta mu se desilo?
Utopio se. -To je grozno. Žao mi je.
One večeri kad je umro...
nebo je promenilo boju.
Pariz je poznat po plavoj svetlosti, ali...
jasno se sećam da je bila ljubičasta. To je potpuno druga boja.
Čovek nikad ne zna koliko puta u životu će biti sam.
Pogledajte kako su lepe sve te stvari. Koja vam je omiljena?
Ovo je moje blago.
Ovo je pripadalo velikom knezu.
Još uvek se oseti na konjak.
Ova haljina je od moje pratetke Irine.
Bavila se modom. Bila je stručnjak za perle.
Uvek sam želela da je obučem, ali bila je mnogo deblja od mene.
Ostani vitka, Hadžar. To je najvažnije.
Znaš, i ja sam imigrant. Znam kako je biti u izgnanstvu.
Svake noći sanjam o Rusiji.
Kad ste poslednji put bili tamo?
Nikad nisam bila tamo.
Osećam se malo glupo.
Sviđa ti se?
Podsećaš me na nekog.
Zakasnićemo kod doktora.
Da, naravno.
Ovuda. Doktor je rekao da ne hodate. Treba da idemo kući.
Dajte mi Alekseja. Sačekaću ovde.
Ne, trebaš mi. Neće dugo trajati.
Dobro.
Vratila si se? -Postaviću ti tanjir.
Poslala me je kući. -Otpuštena si? Već?
Sedi. -Ne mogu.
Desilo se nešto neverovatno.
Dobrodošli nazad. Kako je bilo na jugu?
Savršeno. -Ima li pošte?
Dolazio je početkom nedelje. Rekao sam mu da se danas vraćate.
Zdravo. Mogu li da vam pomognem?
Žao mi je što vas uznemiravam, ali jeste li vi Greg Mofat?
Da, ja sam.
Dobio sam vaše ime od Šankler agencije. Ja sam Mohamed Azim.
Moja ćerka radi za vas, brina o vašoj majci.
Mojoj tetki. Postoji li neki problem?
Slušajte. Ne želimo nikakve probleme.
Moja ćerka je mlada i ne razume.
Rekao sam joj: "Ti ljudi će reći da kradeš od njih."
Devojke i manekenke, ciganke sa zlim očima,
čitaju vam budućnost iz dlana. Pigal.
Pevaj sa mnom. Svi znaju vodvilj "Pigal".
Mlada žena koja ti se smeje i kaže ti: "Hajde, dragi."
Zdravo! -Dobar dan. Dobrodošli nazad.
Kako je bilo na odmoru? -Ko su ovi stranci?
Rekli smo ti da se vraćamo u subotu. -Hadžar, ko je ovaj čovek?
Je li stalno ovakva? Želiš li da pozovemo doktora?
Ne znam. Radi li ti telefon?
O čemu pričaš? -Nikad nisi odgovorio na poziv!
Šta? Nikad nisam dobio poziv. -Molim te odvedi psa u kuhinju.
Hadžar, jesi li ih zvala ili ne?
Uvek nas zovete na odmor i uvek nas terate da se vratimo kući,
i onda uvek izgledate rumeno i savršeno, kao sada.
Zašto bi uopšte odgovorili na vaš poziv? -Sofi. Stvarno?
Jeste li promenili testament i ostavili svoj stan toj devojci?
To tebe brine? Skoro sam umrla.
Srušila sam se i izgubila svest, i sad sam na sedam vrsta lekova.
Anuška, izvini, nismo znali.
Sad shvatam zašto si bila uznemirena i zašto si uradila...
tu čudnu stvar sa svojim testamentom za koji čak mislimo da nije legalan,
i iskreno, Hadžar se oseća vrlo neugodno. -Ne znaš ništa o zakonu.
U Francuskoj ti treba samo pero, papir i svedok.
A Hadžar je bila ovde za mene. A vi... a vi ste se sunčali.
Šta ste vi, dete? Ostavimo vas samu 5 minuta i vi zapalite kuću?
Šta ti znaš o deci? Utroba ti je puna paučine. -Ej!
On je vaš nećak i svojim detinjastim ispadom duboko ste ga povredili.
A sad mene napadate zato što radim? Ceo svoj život ni prstom niste mrdnuli,
osim pri manikiranju. -To je danas problem Francuske.
Imaš posao. Rođena si sposobna da radiš.
Ali ti bi radije da budeš nezaposlena.
Mislim da vi želite da vam on bude momak
i da nastavite veliku porodičnu tradiciju incesta.
Dosta. Uznemiravaš je. -O, hajde. Nije važno da li je uznemiravamo.
Nikad neće umreti jer teranje drugih da budu jadni, održava je u životu.
Ne misli tako.
Ne želim vaš stan. Nema tog usisivača koji bi ovde usisao zadah starosti
i centimetar peruti koja pokriva sve.
Griša, mnogo te volim, ali imaš previše druge krvi u sebi i to te čini slabim.
Hajde, Greg. Nek' se nosi.
Znaš, tvoji preci bi otrovali ovu malu gaduru
i vukli bi njen truli leš oko gradskih zidina.
Žao mi je što si dovedena u ovakav položaj,
ali očigledno je da nije pri zdravoj pameti.
Sami ste. Oterali ste sve i sad ste sa strankinjom.
Uživaj.
Jeste li dobro, gospođo? -Nikad se nisam osećala bolje.
Pripremi mi stek.
Stalno razmišljam o tome šta sam trebala da kažem.
Zar ima nešto što joj nisi rekla?
Ti ništa nisi rekao.
Šta bih mogao da kažem? Otela si mi telefon.
To je zaista tvoja krivica.
Čekala sam te četiri godine.
Sve što radiš je samo da pričaš o tome.
Vrati se u školu, postani kuvar, otvori noćni klub.
Ništa nisi uradio. Ovo ti je bio jedini posao i njega su uprskao.
Šta je trebalo da uradim? U stvari, hoćeš da je ubijem?
Ne dok ne promeni testament.
Onda možemo da razgovaramo, jer imam mnogo ideja.
Samo prestani.
Nemaš ti kičmu.
Mogu da te volim i bez tog stana, ali ne mogu da volim ljigavca.
Ima drugih načina da se reše problemi.
O, da, imaš pun džak trikova. Šta ćeš da uradiš?
Flert? Popravićeš joj bojler?
U pravu si. To je moj problem, a ne tvoj.
Razumeo sam, u redu? -Ej, tražili smo dva pića ovde.
Samo reši to.
Hadžar. -O, zdravo.
Da te povezem kući? -Ne, hvala. -Voleo bih da razgovaram s tobom.
Stvarno cenim ovo.
Ej, konobar? Možete li da nam donesete vino? -Ne želim vino.
Samo čašu. -Ne, ne pijem.
Ali jedeš, zar ne?
Možemo li da dobijemo picu sa sirom i maslinama i vino? Jednu.
Moraš mi verovati. Nisam znao da je bolesna. -Verujem vam.
Dobro. Onda takođe možeš da mi veruješ kad ti kažem
da ne možeš da dobiješ taj stan.
Ne pripada ti.
Izgledaš kao prijatna osoba koja ne bi iskoristila nekog,
kao dobra osoba. -I jesam.
Stan je moj.
To je sve što imam i...
ne bih mogao da spavam noću kad bih radio ono što ti radiš.
Tvoja vera sadrži sva ta pravila. Zar nema i za ovo? Za krađu?
Nisam ga ukrala.
Ona ne zna šta radi. -Ona nije dete.
Živi duže od nas oboje zajedno.
Znate kakva je. Sto puta sam joj rekla "ne".
Bila je bolesna i brinula sam o njoj. I eto šta je uradila.
Nisam to tražila, ali ona to želi.
Možeš li da mi daš samo minut? Odmah se vraćam.
Dođavola.
Prijatno.
Moram da idem kući. -Molim te. Samo...
Ne znam. Nemoj još da ideš.
Vidi, meni čak nije ni stalo do stana. Sofi je stalo. Morao sam da pokušam.
Nikad nisam ni sanjao da ću imati ono što sad imam. Ne treba mi više.
Mislim, da živim ovde, u Parizu.
Znaš li šta to znači za ostatak sveta?
Mislite šta Amerika misli o ostatku sveta?
Da li uopšte voliš picu?
Svi vole picu.
Najgori deo svega ovog je...
što ne mogu stvarno da ti izrazim svoju zahvalnost
za način na koji si se brinula o Anuški.
Znam kako teška zna da bude. -To mi je posao.
Pa... stvarno si dobra u tome.
Ali zašto želiš da radiš to?
Učim da položim prijemni ispit za pomoćnu medicinsku sestru.
Ako položim, radiću to tri godine,
a onda ću biti medicinska sestra, što je divan posao.
Znači, ne smeta ti da te vređaju?
Mislim da je kao i većina ljudi u tim godinama ljuta je jer je ignorišu.
Morate samo da im posvetite pažnju.
Sama živiš?
O, živim s mojom majkom, ocem i bratom.
To je za sad praktično. -Tvoj otac izgleda dobro.
Radi u pošti. To je neverovatan posao.
Radi deset sati nedeljno i uvek su u štrajku.
A vaš otac?
Umro je.
Moram da prestanem postavljati takva pitanja.
Svi u vašoj porodici su umrli. -Ne. Majka mi je živa.
Preudala se.
Nikad nije prešla preko opijanja mog oca,
a kad je umro ušla je u mormonsku crkvu.
Koristi to kao izgovor da se ponaša kao da joj je bolje nego bilo kome.
Nemam ništa protiv vere, samo mrzim način...
na koji razdvaja ljude.
Slažem se.
Verujete li u Boga?
Voleo bih. Ali ne znam kako...
neko kao ja može da zna tako nešto.
Baš lepo veče.
Nikad mi nije bilo ovako. -Ni meni.
Hoćeš da prošetamo? -O, treba da idem kući.
Da, i ja.
Možda kratka šetnja.
Nekad još ne mogu da verujem da živim ovde. Vidi taj pogled.
Zvučite kao turista. Za Parižane to je kliše.
Ali nemam problema s bagetima, beretkama i muzikom sa harmonike.
Pa, postoji idealni Pariz, a ovo je stvarni Pariz.
Jeste li vi i Sofi vereni?
Ona je razvedena. Ne želi ponovo da se udaje.
A ti?
Ne znam. Imam svoje planove i mislim da mogu da čekam.
Moji roditelju su patrijarhalni,
i zaista mi se nisu svideli neki od njihovih predloga.
Pa, veruješ li u te stvari?
U brak? -U sve to.
Verujem, ali to ne znači da znam.
To je dokaz da to ne možeš da tražiš.
Pa, šta tražiš?
Ponekad se mali dokaz pojavi kao iznenađenje.
Kao šta?
Kao... neko ko je onakav kakav se nadaš da će biti.
Treba da idemo.
U pravu si.
Au! -O, dođavola. Jesi li dobro?
Tako me je sramota. -Ja sam kriv. -Ne.
Sigurna si da si dobro?
To izgleda prilično loše. -Ne, dobro sam.
Treba bar da to očistimo. -Dobro.
Treba nam voda.
Izvini za nered.
Evo, sedi.
Izgleda gore nego što osećam.
Dobro.
Mogu to sama da uradim. -Ma, hajde.
Zadrži dah.
Kao nova je. -Hvala.
Smem li da te poljubim? -Ne.
Moram da idem.
Moji će se pitati gde sam, a verovatno će pitati i za tebe.
Da.
Dozvoli da te odvezem kući. -Treba da živim sama.
Znam da nismo očekivali da će se ovo desiti, ali...
Oboje smo znali šta radimo. -Da, znam, samo...
I oboje znamo da to ne može da se ponovi.
Čekaj.
Molim te zaboravi sve u vezi stana.
Stvarno mi je bilo lepo s tobom.
Ne brini. Pobrinuću se za to.
Sad si ušao? -Da, nisam mogao da spavam. -Žao mi je.
Mislim da će sve uspeti.
Naravno da hoće.
Zašto ne uzmeš šoljicu i sedneš sa mnom?
Moram da idem da radim. Imam mnogo posla danas.
Šta radiš? Čitam. -Završila sam za danas. -Ko kaže?
Sedam je sati. Treba li vam još nešto?
Šta ti je danas?
Imala sam ljubavnike, znaš. Tvoja hladnoća
neće izvući više dobrote iz mene.
To je tako. Vaša dobrota je bila preterana...
Ne želim da izgleda nezahvalno, ali ne mogu da uzmem stan.
To je u pitanju? Naravno da možeš.
Ako iko treba da oseća krivicu, to sam ja,
a kao što vidiš, nikad mi nije bilo bolje. -To nije u redu.
Treba da ostane u vašoj porodici. -Nemoj da se osećaš loše zbog Griše.
Imao je priliku da mi pokaže bar trun pristojnosti koju si mi ti pokazala.
On je vrlo pristojan. Dobar je prema vama
i znam da žalite zbog ovog. Jer on je vaša porodica,
a ja nisam. -Kako se usuđuješ da me vrađaš?
Pogledajte nas. Mi nismo povezani.
I ti odbijaš ovo očigledno poboljšanje? -Ja imam vlastiti rod, znate.
A, shvatam sad. Previše si ponosna.
Ili šta je, ako smem da pitam?
Pet hiljada godina istorije. Umetnost, nauka, jezik, muzika.
Treba da posetite jednu od soba u Luvru u kojoj nije Mona Liza.
I šta se desilo od tada? Tvoj narod je primitivan.
Moj narod je kolevka civilizacije. -Bubašvabe su kolevka civilizacije!
Zato niko od vas nikad neće napredovati. Ti si primer.
Osloni se na svoju veru da ti kaže šta da radiš.
Ne možeš da uzmeš bogatstvo čak ni kad ti padne u krilo!
Ne, ne, Aleks. Ćuti!
Još nešto? Ili mogu da idem? -Možeš da ideš.
Želim ti sve najbolje u tvom životu sluškinje.
Dobro jutro, Lena. -Nije popodne, gospodine Mofat?
Kako je bilo kod doktora? -Savršeno je zdrava,
samo treba da uzima svoje lekove.
Jeste li čuli da kompjuter izaziva rak? Nova ruska studija.
Anuška?
Dobro jutro. -Dobro jutro.
A zašto Lena nije podigla tvoj recept?
Zato što je nepismena, i na francuskom, i na ruskom.
Je li ti to previše teško? -Uopšte mi nije teško.
Mada je odlična kuvarica.
Reći ću joj da pripremi jagnjetinu pa možeš da ostaneš na večeri.
To je mnogo hrane za dvoje. Daj da zovem Sofi. -Ne, nikako.
Prošla su dva meseca. Rekla si svoj stav.
Ona je za mene mrtva.
Mrtva je skoro kao što je želela da ja budem.
Ako dođe negde blizu mene ili u moj stan,
sve ću ostaviti ruskoj ambasadi.
Moraš prestati da me prisiljavaš da biram između vas dve.
Ne, Griša, stvarno neću.
DOMAR
Šta ti radiš ovde?
Moram da vidim Grega. -Nije ovde.
Mogu li ja nekako da ti pomognem? -Gde je on?
Ko ste vi? -Raha, Hadžarina majka.
Hajde. Kaži joj.
Lena! -Siguran sam da je razumela.
Gospodine Greg.
Napolje! -Nisam sama. Uđite.
Šta se dešava? -Ni jedna od vas nije dobrodošla ovde.
Izvinite, gospođo. Ali ovo se tiče njega, a ne vas.
Šta nije u redu? -Pa, izgleda da postoji problem,
i očigledno abortus ne dolazi u obzir. -Šta?
Čuli ste me. -Ne razumem.
Rekla sam ti da to središ, a ne da je zatrudniš.
Stvarno?
Šta ste joj uradili? Vaši misle da mogu da idu okolo i rade šta hoće.
Majko, nije tako bilo.
Htela sam da ti kažem, ali nisam želela da ti rušim život.
Pa, prekasno je za to.
Samo sam htela da znaš.
Jesi li ti neka sluškinja s kojom gospodar imanja može da radi šta želi?
Ne. -Pa šta je to bilo? Očigledno je želeo da vrati stan.
Tako je neodoljiv ili uvek radiš to?
Sofi, ne razgovaraj tako s njom. -Kako? Ona je sluškinja.
Vaspitala sam te bolje od ovog. Zašto si to uradila? Zašto?
Jer...
Volim ga. -Šta?
Isuse Hriste.
Šta radiš dođavola? -Ne znam. Ne znam.
Šta? Zezaš me?
Hadžar? -Molim? -Ne znam, ja...
Ne znam, ja... trebao bih da budem uznemiren, ali nisam.
Osećam...
u ovom trenutku osećam pravu sreću.
A ti?
Ovo je sve što sam želela. Da se nastavi porodična loza.
Šta dođavola? Ovo je trebalo da ubije nju, a ne mene.
Ovo je moje, uzimam ovo kao naknadu. -Sofi, čekaj! -Pusti je.
Lena! Donesi šampanjac!
Mi ne možemo. -Ali ja mogu.
Obrada by: www.exyusubs.com Preveo: Kumek**